NE SMETAJTE
Očekujem pismo. Naslovljeno na gosta. - Svakako. Ime? - Džoana Hart.
A! Džoana Hart.
Platina.
Platina? - Kao platinasta ploča.
Za milion prodatih.
Prodaja je skočila kad su saznali da sam poginuo u padu aviona.
A kad se vratim? Živ. Biće ludnica.
Misliš da će splav ploviti? - Svakako. Pogledaj ga.
Nije to splav nego brod. Kad ih pokupe,
doći će helikopteri i postaćemo večno slavni.
Šta je? Ne želiš biti slavna?
Šta misliš šta se događa tamo?
Svakako, možete čekati koju nedelju do isplovljavanja.
Pretpostavljao sam da ne želite umreti.
Pa kad možemo isploviti? - Za 3 ili 4 meseca.
Ni meteorolozi na televiziji ne znaju šta će se tada desiti!
Zašto slušamo Arsta? - Zato što sam ja lekar, a ti seljačina.
Predaješ u srednjoj školi. - Pusti čoveka da govori.
Svako popodne pada kiša. Bliži se sezona monsuna.
To je loše.
Sada vetrovi duvaju na sever.
Brodske linije su severno. Želite putovati na sever .
Šta to znači? - Kad počne sezona monsuna, vetar će okrenuti na jug.
Splav plovi niz vetar. Može li mi ko reći
koje je jedino kopno južno od nas? - Antarktik. - Tako je. Antarktik.
Pa kada moramo krenuti? - Juče.
Očigledno, veruješ mu. - Ne znam. Ali neću reskirati.
Misliš da ćeš biti spreman do sutra? - Kaže da ne gubimo ni dana.
Namirnice su spremne? - Bez uvrede, ali imam posla.
Zašto te iznenada zanima? - Zato što idem sa vama.
I Z G U B LJ E N I - Epizoda ROĐENA DA BEŽI
Splav je pun. Imamo 4 osobe. - Uključujući Sojera. - Tako je.
Trebalo nam je stvari koje je imao pa je kupio mesto.
Na prvom splavu koji je izgoreo. - Neću sa tobom o semantici.
On ne zna jedriti. - A ti znaš? - Dva leta bila sam član posade.
Možda, ali dogovor je dogovor. Žao mi je. - Vodiš i Volta?
Samo kažem da je opasno. - Ja odlučujem šta je najbolje za njega.
Sad je najbolje da ode sa ovog ostrva. Splav je pun.
Isporuka za Dianu Džansen. - Upravo je došla iz intenzivne. Soba 208.
Iza ugla desno. - Hvala. - Nema na čemu.
Zdravo, Tome.
Sveca mi! Kejt?
Šta radiš tu? - Diana umire od raka.
Morala sam je posetiti. - Čuo sam. Žao mi je. - I meni.
Ima li razloga zašto si na zadnjem sedištu moga auta?
Treba mi tvoja pomoć.
Ti odlaziš?
Džine, molim te, razgovaraj sa mnom.
Da, odlazim.
Koliko još? - Još malo. - Hoćeš reći kuda idemo? - Bolje da sam vidiš.
Nisam baš siguran. Reci zašto si me doveo ovamo ili se vraćam.
Doveo sam te zato što sam ga zamolio. Rekao sam da ti ne kaže.
Hteo sam da budeš otvoren za sve. - A za šta to?
Bože! Šta je ovo? - Tačno.
Vreme je da popričamo o ovome.
Šefe! Glupo pitanje. Plovimo na okean, zar ne? - Samo malo.
Sulu puni kovčeg usoljenom ribom. - Da? - Ne možemo je upecati?
Znaš li bilo šta o preživljavanju na moru, jedrenju, navigaciji?
A ti? - Nije bitno. Napravio sam ga. Možda nisi za člana posade.
Izbacićeš me sa splava?
Ko će zauzeti moje mesto?
Šta dođavola radiš? - Molim? - Ne gledaj me tako začuđeno.
Majkl mi je rekao da se boriš za moje mesto na splavu.
Samo sam se raspitivala. Pogrešno me shvatio.
Znam šta radiš. - Da? - Znam i zašto si toliko htela kovčezić.
Koji je pripadao saveznom šerifu. Bila si mu uhapšenica.
Pusti me.
Jedina prilika da pobegneš jeste da se ukrcaš na splav.
Ako nas pokupi brod, kad se vrate po vas,
uz tvoje će ime biti velika zvezdica.
Bez brige, slatkišu, čuvaću tvoju tajnu. Ali samo znaj
da nema teorije da dobiješ moje mesto na splavu.
Sojeru!
Poželim li tvoje mesto, dobiću ga.
Dodaj mi onu vodu?
Evo, tata. - Hvala.
O čemu ste se ti i Sojer svađali? - Rekao sam šta nije hteo čuti.
Zašto se toliko želi ukrcati? - Zato što zna da ćemo uspeti.
Kad nas spasu, vratićemo se po sve ostale? - Svakako.
Ali ovo će ostrvo...
Možda biti teško ponovno pronaći.
Ne možemo li leteti i tražiti ga? - Svakako.
Ali ništa nije sigurno. Zato ti i ja... - Tata?
Zato ti...
Tata! Tata! - Idi po Džeka.
Treba mi pomoć! Moj tata! - Šta je? - Jako ga boli stomak.
Vodi ga Majklu. Ja idem po Džeka. - U redu. Idemo. - Ovuda.
Džek!
Koliko znaš za ovo? - Oko 3 nedelje. -Tri nedelje.
Toliko si to iskopavao i ništa mi nisi rekao? - Uz dužno poštovanje,
otkad sam ja tebi odgovoran? - Uz dužno poštovanje, lagao si.
Koliko si imao kovčeg sa pištoljima pre nego što si rekao ostalima?
Presudio si najbolje što si znao. Ja takođe.
Kako ćemo to otvoriti? - Šta? Želite to otvoriti? - Da.
Moramo to zakopati. Doveo sam te da ga odgovoriš od te ludosti.
Ko zna šta je unutra. - U najboljem slučaju, namirnice.
U najgorem, poslužiće kao zaklon. - Mogu se setiti i gorih stvari.
Primećuješ nešto? Nema ručice. Može li razlog za to biti očigledniji?
Možda nikad nije trebao biti otvoren spolja.
Džek! Džek! - Ovde!
Majkl. Nešto nije u redu.
Šta si danas jeo?
Voće. Ribu.
Pio si dovoljno vode? - Dve ili tri flaše. - Odakle uzimate vodu?
Iz pećine, kao i svi ostali. - U redu, miruj. Ostani u senci.
Nemoj se previše pomerati. - Sutra moramo porinuti splav.
Znam. Moraš mirovati.
Lezi. U redu?
Adame, možeš li naći termin za magnetnu rezonansu? Usluga prijatelju.
Ne, to je u redu. Hvala, Adame.
Ime mu je Konor. - Koliko je star? - Iduće nedelje imaće 22 meseca.
Divan je.
Više je na Rakel, nego na mene.
Gde je ona? - U Kedar Rapidsu kod svojih. Vraćaju se u nedelju.
Dogovorio sam MR za Dianu
Obezbeđena je za 5 ujutro pa imamo još 3 sata vremena.
Tome... - Nema na čemu.
Misliš da je još tamo? - Šta? - Znaš šta.
Ponoć je. - Nećemo imati drugu priliku.
1, 2, 3, 4, 5, 6.
Šta misliš šta mu je? Toplotni udar? - Ne. Osetio bi to.
Pokvareno voće? Sirova riba? - Majkl i Džin jedu isto.
A Džinu je dobro? - Džin je dobro.
To što ga je otrovalo, brzo je provario. Pozlilo mu je jako i brzo.
Misliš da je od vode? - Ne, ne mislim.
Bilo je nešto u vodi.
Je li ti bolje? - Grčevi prestaju. Ako se ne pomeram i ne dišem.
Ti i Lok ste se pomirili?
Dobro.
Nemoj, Majkl. - Zašto?
Pij iz ove.
Neko mi je ovo uradio? - Ne znam. Ni u šta nisam siguran.
Sojeru.
Da, skupljam bambus, ali ponekada punim flaše sa vodom.
Majkl i Džin se slažu? - Svađaju se kao stari bračni par.
Rekao si mu? - Sumnja na Sojera. - Sve, zbog Kejt? - Kejt?
Da, mislim da želi na splav. Sojer je napao Majkla
jer on odlučuje ko ide. Ne misliš valjda da je Kejt to uradila?
Zašto bi Kejt otrovala Majkla? - Zato što je begunac.
On ne zna?
Kako da znam ko ovde šta zna? Stiv nije znao za medveda.
Šta je ona uradila? - Ne znam. Pitaj je.
Nisi mislio da i drugi trebaju znati za to? - Lična procena.
Prestani se pomerati ili ću ti odrezati uvo. - Ovo je dobro.
Opet komponujem. I osećam to. Šta ćeš prvo uraditi kad nas spasu?
Stvarno ne znam. - Možeš ostati sa mnom u L. A. Sa glavonjom.
Dok ne smisliš šta ćeš. - Hvala.
Ludilo. Čuj ovo. Pesma broj 2.
Zove se... Izvini. Zove se "Čudovište je pojelo pilota".
Kako je Majkl? - Biće dobro.
Hoće li ko zauzeti njegovo mesto na splavu? - Ne znam.
Arst je rekao ako ne krenu odmah... - Jesi li ti otrovala Majkla?
Molim? - Nije bolestan. Neko ga je otrovao.
Stvarno misliš da sam sposobna za to? - Ne znam za šta si sposobna.
Pivo? - Muškarac u Ajovi koji drži do sebe nikuda ne ide bez piva.
Nije pošteno od tebe što si se vratila. Ovamo. Kući.
Znam.
Opa! Pogledaj ovo. - O, Bože! Moj aviončić.
Ne mogu verovati da si me nagovorila na ovo. - Tvoja zamisao.
Kejt i Tom, 1989.
Je li ovo uključeno? Mislim da nije. - Uključeno je.
Mi smo Kejt Osten i Tom Brenan, a ovo je naša uspomena
za našu vremensku kutiju 15. avgusta 1989. Vraćaj to!
Zašto stavljaš taj glupi avion ovamo? - Zato što je fora.
Dobio sam ga kad sam prvi put leteo u Dalas. - To je kul.
Kao i ova kutija. - Biće fora kad je iskopamo za 2 g.
Kako znaš da ćemo biti zajedno? - Zato što ćemo se venčati.
Bićeš mama i imaćemo devetoro dece. - Ne bih rekla.
Čim dobijem dozvolu, moramo sesti u auto i otići. Pobeći.
Uvek želiš pobeći, Kejt. - Da. Ti znaš zašto.
Čudno kako stvari ispadnu, zar ne?
Da.
Izvini.
Bolje da krenemo u bolnicu. - Da.
Šta se desilo? - Doživeo sam nesreću.
Boli li? - Da.
Želiš li mi nešto reći?
Nisam to uradio. - Šta? - Čuo sam Džeka.
Misli da je neko otrovao tatu. Nisam ja.
Zato što znam da si spalio splav moram misliti da si i otrovao tatu?
Prijatelji smo. Nisam te odao i neću. I znam da ne bi naudio tati.
Šta je? - Nemojte otvoriti. - Šta si rekao? - Ne otvarajte, g. Lok.
Ne otvarajte tu stvar. - Šta? Koju? - Samo je ne otvarajte.
Mislio sam da će ti ovo trebati.
Neću da nam kormilar bude bolestan pre isplovljavanja.
Zašto? Osećaš krivicu? - Molim?
lzbačen si sa splava. - Šta si rekao? - Izbačen si sa splava!
Dogovorili smo se. - Dogovor je propao kad si me odlučio otrovati.
Šta sam uradio? - Završio sam sa tobom. - Nismo ni blizu kraja.
Rekao si da ti treba četvoro. - Imam četvoro. Krao si od mrtvaca
i njima kupovao usluge. Lažov si i kriminalac.
Ne puštam te ni blizu mog sina! - Kriminalac? Zato sam te otrovao?
Dole ruke sa mene, dečko.
Hej, slatkišu.
Nisam imao pojma da toliko želiš otići. Veme je da sve rešimo.
Puštaj me. -Reci ko je kriminalac. - Ostavi je na miru. - Reci.
Vrati to! - Ostavi je na miru. - Da je ostavim na miru? - Vrati.
Pogledajte.
Sojeru, molim te.
Svi se sećate Džoane. Zar ne? Žene koja se udavila?
Šta će kod Kejt njene isprave? Možda zato, što bi učinila sve
da se ukrca na splav kako bi se spasila?
Kako bi pobegla pre nego što ovamo dođe hrpa novinara?
Možda je otrovala kapetana? - Začepi!
Nije joj stalo ni do koga i ni do čega osim nje same.
Ovo je u redu. Hvala.
Moja je ordinacija tamo. Čekaću te. - U redu.
Zdravo, mama.
Čuješ i me?
Mama?
Ja sam. Kejt.
Ketrin? - Da, ja sam.
Žao mi je zbog svega što si propatila zbog mene.
U pomoć. U pomoć! - U redu je, mama. To sam samo ja.
U pomoć! - Pst, u redu je. - U pomoć! - Mama. - Pomozite mi!
U pomoć! Neka mi neko pomogne! U pomoć!
Šta se dešava? - Ja sam joj ćerka. Zbunjena je. Idem po lekara.
Čekaj. Imamo problem...
Šta se desilo? - Treba ju mi ključevi tvog auta.
Kejt?
Izađi. - Neću ti dozvoliti. Biće blaži ako sarađuješ.
Zove pomoć. Moram ići. Izađi! - Možeš normalno živeti. - Molim te.
Neću. - Smesta izađi! - Neću!
Tome? Tome?
O, Bože! Tome! Ne, ne... Tome! Molim te, probudi se!
Da li bi rekla zašto toliko želiš pobeći? Da li bi rekla istinu?
Da, bila sam u avionu...
Sa šerifom.
Da, jurili su me, uhvatio me je i vraćao natrag.
Bez obzira šta kažem o onome što sam navodno uradila,
idem u zatvor.
Ali nisam te otrovala.
Evo.
Tako. Dobro.
Izgleda odlučno. - Da, takav je.
Ne želiš da ode, zar ne?
Ne.
Zato si htela da se razboli?
Majkl i Džin celo vreme su radili zajedno pa bi lako zamenili flaše.
Nisam htela da umre tamo.
Nisam znala šta ću.
Stavila sam dovoljno da...
Nisam ga želela povrediti.
Reći ćeš ostalima? - Ne vidim zašto bi trebali znati.
Ali, San? On odlazi.
Na tvom bih se mestu pozdravio.
Ipak idem na splav.
Drago mi je. - Majkl će se oporaviti i sutra krećemo.
Došao si reći da ti je žao?
Izvinjavanje mi ne leži.
Saterala si me u ugao. Učinio sam šta sam morao. - Ja tebe?
Rekla si da ćeš uzeti moje mesto ako poželiš. Poverovao sam ti.
To je to.
Moram se pakovati.
Zašto ti je toliko važno da budeš na splavu?
Zato što na ostrvu nema ničega vrednog zbog čega bih ostao.
Čuvaj se.
Hoću.
Tata? - Hej, drugar. - Je li ti bolje? - Jeste. Biću dobro.
Bez brige. Uskoro ću biti na nogama i odjedrićemo kući pre...
Ja sam spalio splav.
Nisam hteo otići i mislio sam da ću te sprečiti.
Zaista mi je žao, tata.
U redu je.
Možemo ostati ovde. Ti i ja.
Ne moramo otići.
Moramo.
Zdravo. - Hej.
Džek zna.
Nisam mu rekla da je zamisao bila tvoja.
Hvala. - Zašto bi ti bila kažnjena? Samo si mi pokušavala pomoći.
Rekao je da neće reći ostalima. - Da.
Džek zna čuvati tajne.
Kad sam bila mala, verovala sam da ću, kad nađem čoveka koga volim...
Biti srećna zauvek.
Da.
I ja.
Obrada prevoda: STEKI